Tri Gilmore.
Ei. Olen hänen vaimonsa.
Vaihtovirtageneraattori. Jätin auton korjaamolle.
Selvä. Minä odotan.
Käske hänen korjata se.
- Haloo. - Haloo.
- Onko se Mike? - Brian?
- Puhuin äidin kanssa, Mike. - Anteeksi. Hei...
Aivan varmasti.
- En voi. Soitan yleisöpuhelimesta. - Ei, olen kaupungilla.
Olen New Yorkissa. Auto ei lähtenyt käyntiin. Tulin junalla.
Ei, tulin junalla. Selvä.
Mitä kuuluu?
- Olen kunnossa. - Hyvä.
- Hyvää joulua. - Hyvää joulua.
Kiitos. Hei sitten.
Hyvää joulua!
Saanko chilliä? Vähän vain.
Vähän enemmän.
Kiitos.
Painatteko nelosta? Kiitos.
Täällä ei saisi syödä.
- Ihmisillä on vaatteet päällä. - Anteeksi.
Se on sopiva.
- Käteisellä vai kortilla? - Kortilla.
Olkaa hyvä, sir.
Hei, Lasky.
Miksi ihmeessä tulimme tänne syömään?
Nythän on jouluaatto.
- Voi jessus! - Niinpä.
Mitä kuuluu?
- Huonoa. Entä sinulle? - Hyvää. Ryypätäänkö?
- Hulluko olet? - Minulla on hyvä olo.
Auto hajosi, myöhästyin, enkä tavannut Jaytä.
Toin nämä hänelle.
Tuhlasin omaisuuden vääränlaisiin lahjoihin.
- Mitä Susanille kuuluu? - Hyvää.
No hyvä.
Me aiomme erota.
- Haluatteko juotavaa? - Kyllä. Jotakin...
Otan oluen.
Heineken, Michelob, Molsors, Beck's, Bud, Coors, Miller, Miller Lite,
Schlitz, Guinness, Carlsberg vai Lowenbrau?
- Kaikki kelpaa. - Älkää viitsikö.
Hyvä on. Miller Lite.
Ei, anteeksi. Schlitz.
Tiesin, että näin kävisi.
Suhteeni Caroliin on jatkunut yli vuoden. Kaikki sen tietävät.
Yritimme lasten takia.
Näin on parempi. Tämä on rehellisempää.
- Olen pahoillani. - Oletko?
- Olen. - Miksi?
En tiedä.
- Hyvää joulua. - Hyvää joulua.
- Minne aiot mennä? - Lähden maanantaina Acapulcoon.
- Kuka heistä on David? - Se kaikista nuorin.
- Minähän kerroin. - Saliltako?
Tumma tukka, isot silmät. Hyvännäköinen takalisto.
- Nyt minä muistan. - Hän on ihana.
Minä muistan.
- Oletko rakastunut? - Älä nyt.
- Milloin palaat? - Uudenvuodenpäivänä.
Barryn suku tulee jokavuotisille päivällisille.
Hän on tavallaan vieläkin mieheni.
Se on hänelle tärkeää.
Minä soitan, kun olen tullut takaisin.
Voit esitellä rusketustasi.
En lähde aurinkoa ottamaan.
- Hei, Molly. - Hei hei.
Hyvää joulua!
Hyvää joulua.
- Ole hyvä. - Ei, minä en ota.
Etkö?
Ei kahvia, viinaa tai tupakkaa.
- Mukavat asiat ovat vähissä. - Et jää mistään paitsi.
- Mielihyvästä vain. - Älä viitsi, isä.
- Sinulla on vain flunssa. - Ruttoakin vähäteltiin.
- Kävitkö lääkärissä? - Minä olen lääkäri!
- Voin soittaa Georgelle. - Olen kunnossa.
Jos sydänvikaa, migreeniä ja mahakatarria ei oteta lukuun,
minussa ei ole mitään vikaa.
No niin.
Etkö varmasti halua tulla meille?
- En vietä joulua lähiössä. - Mikset?
- Pilaisin joulusi. - Tiedän. Tulisit kumminkin.
Kyllä minä pärjään.
Olen nykyään niin ärsyttävä, että ansaitsen itseni.
Mitä sinä teet?
- Etsin tikkuja. - Uskomatonta. Senkin riiviö!
Puutarha eri vuodenaikoina
Iso purjehduskirja
Kiitos.
Hetkinen. Unohditte jotain.
Kiitos.
Suokaa anteeksi.
Pahus.
- Anteeksi. - Voin nostaa sen.
Siitä ei ollut apua.
Voitko ottaa tämän?
- En ole varma... - Menkää vain.
- Haluatteko paperikassin? - Viime hetken ostokset...
Saatte ylimääräisen kassini.
- Kyllä. - Kiitos oikein paljon.
Varovasti.
- Anteeksi. - Minä voin auttaa.
Älkää suotta. Ei hätää.
Laittakaa ne tuohon päälle.
Kiitos.
- Siinä. - Kiitos.
- Hyvä. - Paljon kiitoksia.
Olkaa hyvä vain.
Onko kaikki mukana?
Odottakaa!
Kirjani taisi jäädä teille.
Anteeksi.
Noin. Kiitos.
- Hyvää joulua. - Hyvää joulua.
Minä olen hereillä!
Herätkää!
Hyvä on!
On liian aikaista.
Minä olen hereillä...
Älkää!
Ulos! Vielä 20 minuuttia. Älkää avatko lahjoja!
Älkää menkö alakertaan!
Hyvää joulua.
Etkö halua avata lahjojasi?
Kumpi meistä halusi lapsia?
- Sinä halusit. - Sinäpäs.
Olin varmasti järjiltäni.
Pannaan homma pyörimään.
Voi luoja.
- Etkö pidä siitä? - Tämä on kaunis.
- Pidätkö siitä? - Pidän, tämä on kaunis.
Voit vaihtaa sen.
Tämä on yllätys...
En odottanut mitään näin romanttista.
Kiitos.
- Hyvää joulua. Pidätkö siitä? - Pidän.
Tämä on sinulle.
- Olkaa varovaisia. - Se särkyy iltaan mennessä.
Pitäkää palat samassa laatikossa.
En halua etsiä niitä.
Laitan tämän paikalleen.
Onko se se oikea?
- Mikä tämä on? - Avaa se.
- Ei se siihen kuulu! - Mitä minä sanoin?
Laittakaa palat samaan paikkaan. Ne ovat ihan levällään!
Minä laitan ne samaan paikkaan.
Minä en tajua.
- Mikä tämä on? - Voimme vaihtaa sen.
Kiitos.
Minähän ostin puutarhakirjan.
Siivotaan tämä sotku!
"Puutarha eri vuodenaikoina." Mikä se on?
Voi ei.
Tuo näyttää kivalta.
Olen pahoillani!
- Näyttää se. - Tämä on erehdys.
Kaupassa oli mies...
Ei se mitään. Minä palautan sen.
- Palautan tämän puseronkin. - Sanoin pitäväni siitä.
- Et käytä sitä kuitenkaan. - Niin.
- Se sopisi sinulle. - Juuri siksi sen ostinkin.
Ajatushan on tärkeintä.
Minä vien sen takaisin.
- Voi taivas. Hyvää joulua. - Hyvää joulua.
- Vaihdetaan vaatteet. - Miksi?
Irene ja Phil.
Ai, hyvä on.
Voi ei.
- Mihin aikaan? - Brunssille.
Voi ei.
- Se on kivaa. - Eikä ole.
Ei olekaan.
Minä soitan ja peruutan.
Ajattelin vain, että vietämme koko päivän yhdessä.
Kerrankin.
Irene, hei. Brian.
Hyvää joulua.
Mennään vain, jos kerta haluat.
Mollylla on asiaa.
- Minähän suostuin. - Päätä sinä.
Sinä saat kertoa.
Hei, Irene, minä tässä.
Se on hieno idea.
On todella.
Milloin sinulle sopii?
Onko se huomenna valmiina?
Soita.
Lippujen tarkastus.
Lippujen tarkastus!
Kiitos. Kiitoksia.
- Rizzoli. - Mitä?
- Kirjakauppa. Rizzoli. - Anteeksi...
Muistelin, missä näin sinut. Kirjat...
Voi taivas!
Pudotin tavarani ja sinä autoit.
Juuri niin!
Minä muistan.
Tuijotin sinua, sillä tiesin tavanneeni sinut.
Sinulla oli paljon paketteja.
- Otin yhden paketeistasi. - Niin.
Minulla on se vieläkin tallella.
Kirja kertoi veneistä. Hyvä kirja.
- Onneksi muistin sinut. - Niin.
Oli kiva tavata uudestaan.
Oli hauska tavata.
Muuten... Hyvää joulua.
Ai niin. Hyvää joulua.
Me puhuimme Houstonista.
- Texasista. - Aivan.
- Mitä mietit? - Yhtä juttua vain.
Mieti Houstonia. 6-7 kuukautta.
Vähintään vuosi.
- Vastaa, Frank. - Tulen kohta alas.
- Rakennus on sama. - En voi. Minulla on perhe.
- Löydät jonkun toisen. - En löydä.
- Tienaisit hyvin. - Tämä on vielä kesken.
- Haluan sinun lähtevän. - Minä mietin vielä.
- Suostu. Mieti myöhemmin. - Myönnyin jo hiukan.
- Kylläpä olet hankala. - Mutta vaivan arvoinen.
- Mietithän sitä? - Hyvä on. Hyvä on!
- Mikä hätänä? - Tämä sauma tässä.
- Putki pitää katkaista. - Kuka antoi luvan?
Tänään kello neljän jälkeen. Grand Centralilta Dobbs Ferryyn.
Niin. Niin.
Odota vähän.
5.10, 5.33...
5.52, 6.20...
6.53...
Hyvä juttu. Kiitos.
Hei!
Nukuitko sinä?
- Sinä... - Mitä?
- Hei. - En ole hereillä.
- Yritä nukahtaa uudestaan. - Ei.
Oletko odottanut kauankin?
En.
Minä tulin juuri.
- Mitä he sanoivat? - Äitisi...
- Mitä? - Kukat.
Hän ilahtui niistä aina.
En muista häntä sellaisena.
Minä muistan riitamme.
Muistan, miten pelkäsin tulla kotiin.
En muista onnellisia aikoja.
Sinä olit liian nuori.
Pääsetkö perjantaina kotiin?
Jään kiusaamaan hoitajia viikonlopun yli.
Ottivatko he kokeita?
Sama juttu, minä olen vain vanempi.
Miksi joudut jäämään tänne?
Taidan olla mielenkiintoinen tutkimuskohde.
Miten saan suoran vastauksen?
Juttele lääkärini kanssa.
Minua vain huolestuttaa.
Minä odotan sokeria.
Sitähän on tuossa.
Mikä hätänä?
Saan vain hermoromahduksen.
Sinä ansaitset sen. Mitä olet oikein tehnyt?
Elämäni karmein viikonloppu.
- Mitä tapahtui? - Kaikki mahdollinen.
Carolin ja minun piti viettää yhteinen viikonloppu.
Vaimoni soittaa perjantaina. Hän on sairas, eikä jaksa hoitaa lapsia.
Peruutamme suunnitelmat ja viemme lapset elokuviin.
Näemme vaimoni jonkun miehen seurassa.
Minä raivostun, vaimo nolostuu, eivätkä lapset ymmärrä tilannetta.
Carol heittää minut ulos.
Lauantai-iltana seison kadulla
kahden lapsen, kolmen laukun ja koiran kanssa.
Hän haluaa mennä naimisiin.
- Ette ole vielä eronneet. - Niinpä.
Jotkut miehet, kuten sinä, ovat fiksusti uskottomia.
- Minä en ole uskoton. - Näetkös? Olet fiksu.
Tapasin aamujunassa erään naisen.
En halua uusiin naimisiin, mutten halua olla yksinkään.
Miltä hän näytti?
Se junassa ollut nainen.
En minä tiedä.
Hän näytti mukavalta.
Hän näytti...
...jotenkin tutulta.
Siinäkö koko juttu?
Tapasit hänet kirjakaupassa ja junassa.
Niin...
Hetken ajan minä ajattelin...
Ajattelin... Siinä ei ollut mitään. Minä vain...
Niin.
Kiva. Milloin teit nämä?
Parin viime viikon aikana.
Enkö saa esitellä näitä?
Et vielä.
Mikä hänen nimensä on?
En tiedä. En kysynyt.
- Mikset? - En yrittänyt iskeä häntä.
Sinä olet taitamaton. Taitamaton!
Sinun mielestäsi kaikki liittyy seksiin.
- Teen parhaani. - Se on hauska pikku sattuma.
Anteeksi, että kerroin siitä.
Unohdetaan koko juttu.
Mitä aiot tehdä?
Mitä pahaa voisi tapahtua? Heittäydy vain mukaan.
Seisonko Grand Centralin asemalla
häntä jututtamassa?
Vienkö hänet hotelliin?
Voisit viedä hänet asuntooni. En asu siellä.
Hei, mitä kuuluu?
No hei.
Terve.
Onpa tämä yllätys.
Satuin vain samaan junaan.
Minne sinä olet menossa?
Onko työpaikkasi kaupungilla?
Tämä on naurettavaa. Mitä minä kuvittelen tekeväni?
Anteeksi.
Suokaa anteeksi.
Takana on vapaita paikkoja.
Ei... Hei. Ei, tämä kelpaa.
- Näin sinut... - Jään seuraavalla pysäkillä.
Tämän jälkeen.
- Me olemme naapureita. - Niinkö?
- Frank Raftis. - Hauska tavata taas.
Margaret Gilmore. Tai Molly.
- Tuletko töistä? - En. Olen naimisissa.
Tarkoitan, en käy töissä. Tai siis, en tällä hetkellä.
Minä olen mainospiirtäjä. Olen vapaa taitelija...
- Entä sinä? - Töissäkö?
Kaupungissako?
Isä on sairastellut. Hän on välillä sairaalassa.
- Olen pahoillani. - Olen käynyt...
...katsomassa häntä usein...
Ajattelin sinua tänään.
Tai siis tapaamistamme niin monen kuukauden jälkeen.
Se oli hassua.
- Minäkin olen naimisissa. - Monet ovat.
- Niin kai. - Onko vaimosi puutarhuri?
On.
Dobbs Ferry. Seuraava asema on Dobbs Ferry.
Sinun asemasi.
Kuule... Tuletko sinä huomennakin?
En.
Minä en... Minä en yritä mitään, tiedäthän.
Tiedän minä.
Voisimme kulkea matkat yhdessä.
Dobbs Ferry.
Poistukaa takaovien kautta, olkaa hyvä.
Anteeksi, en tarkoittanut...
Tulen seuraavan kerran perjantaina.
- Perjantaina. - Kello 9.04:n junalla...
- Tämän viikon perjantainako? - Niin.
- No hei. - Hei.
Ardsley on seuraava asema! Kolme minuuttia Ardsleyyn.
Nyt saa riittää! Istu alas.
- Totelkaa äitiänne. - Auto on kuulemma valmis.
- Mennäänkö Burger Kingiin? - Paljonko se maksaa?
Pelkäsin kysyä. Haetaan se paluumatkalla.
Annetaan sen olla. Minä haen sen viikonloppuna.
- Istukaa nyt. - Istukaa! Isää väsyttää.
Halatkaa häntä kotona.
- Ranskalaisia ja kanaa! - Istu!
Nyt on minun vuoroni.
Voi hurja.
- Mitä sinä mietit? - En tiedä.
Minä lähden nukkumaan.
Tulen ihan kohta.
Päästitkö koiran ulos?
Kyllä, se on takapihalla.
Haluatko, että minä ajan?
- Mitä nyt? - On jo myöhä.
Miksi et lähtenyt aiemmin? Olethan ollut ylhäällä.
En halua myöhästyä junasta.
- Onko tämä varattu? - On.
Tarkoitan... On.
Se on varattu.
- En huomannut sinua. - Minä melkein myöhästyin.
Mike on kuusi, Joe neljä. Ei, hän on viisi.
Mitä minä höpisen? Hän täytti viisi tammikuussa.
Veimme hänet kaupungille,
sillä siellä oli sirkus.
Toisenkin pitää tietysti päästä syntymäpäivänä sirkukseen.
- Onko hän kateellinen? - Mike? Koko ajan.
- Se kuuluu siihen ikään. - Niin, ja hän on vanempi.
He kilpailevat keskenään.
Totta kai.
Nuorempi on fiksu.
Hän muistuttaa äitiään. Hän hoksaa asiat nopeasti.
Mike muistuttaa minua. Hän on...
No... En ole varma.
Korotan palkkiota. Saat talon. Muutat vuoden päästä takaisin.
- Enpä usko, Vic. - Mikä sinua pidättelee?
En halua muuttaa Houstoniin.
Se on hieno tilaisuus.
Puhutaan myöhemmin. Soitan yhden puhelun.
Seymore pu-putosi!
Haloo. Kyllä.
Hei.
Kyllä.
Kyllä...
Toki.
Hei sitten.
- Olin käymässä lähistöllä. - Kerroit sen jo.
- Kuinka isäsi voi? - Lhan hyvin.
- Hän tulee pariksi päiväksi kotiin. - Hyvä.
Voisimme käydä kahvilla, mutta ajattelin...
Jos ehdit, voimme käydä lounaalla.
Lounaallako?
Tuota... En ole varma.
Tarkoitan...
- Sinä olet kaunis. - Enkä ole.
- Minä olen naimisissa. - Niin minäkin.
Avioituneidenkin pitää syödä.
Niin pitää.
- Niinkö? - Kyllä.
Kaupunki oli hollantilaisten käsissä.
He odottivat englantilaisten hyökkäävän,
joten he rakensivat suojamuurin.
Rakentajien palkat olivat liian korkeat,
joten ihmiset rakensivat muurin itse.
Muuri ulottui East Riveriltä suoraan saaren yli Hudsoniin.
Sen takia kadun nimi on Wall Street.
Mistä sinä tuon tiedät?
Luin sen ruokalistan toiselta puolelta.
Hyökkäsivätkö englantilaiset?
Kyllä,
mutta he tulivat veneillä etelästä, joten muuri oli hyödytön.
- Muuri. - Niin.
- Minä höpötän. - Etkä höpötä.
Minä ainakin puhun. Sinä vain istut.
Totta.
Minä pysyn hiljaa. Puhu sinä.
Mitä haluat tietää?
Paljonko sinä painat?
- Ed. - Mitä?
Saanko kysyä jotakin? Ole rehellinen.
Mitä?
Olenko minä hyvännäköinen?
Tiesimme jo ennen syntymää...
Hänen verisuonissaan oli jotakin vikaa,
joten hänet leikattiin heti.
Hän oli viiden päivän ikäinen.
Siitä on nyt vuosi.
Maaliskuussa kaksi vuotta.
Se ei ollut kenenkään vika, mutta Brian on lääkäri... Se on rankkaa.
Meidän olisi pitänyt hankkia toinen lapsi.
Minä olin sitä mieltä.
Ette silti hankkineet.
Emme, mutta teemme niin vielä joskus.
Niin. Lapset.
Niin.
Meidän pitäisi mennä.
Niin.
Otatko toisen kupillisen?
Odottakaa!
Ei, tänne näin.
En tiedä miksi, mutta näytät upealta.
Niinkö?
Minä...
Minulla on hyvä olo. Olen tehnyt töitä ja...
Minulla vain on hyvä olo.
- Viime kerrasta on viikkoja. - Tiedän.
- Kuka hän on? - Kuka?
Sinä tapailet jotakuta, etkö tapailekin?
Paljonko kello on?
- Minun täytyy mennä. - Meidän piti syödä.
- Anteeksi, en voi. - Mitä nyt?
Hän on pelkkä ystävä.
Juttelemme junamatkan ajan... Minä pidän hänestä.
Minulla on hyvä olo hänen seurassaan.
Pidän hänen seurastaan ja hänen ajattelemisestaan.
Me vietämme aikaa...
Me nauramme...
Tuskin tunnen häntä.
Pidän hänen seurastaan.
Voi taivas. Pakko mennä.
- Kuuntele, Molly. - En halua kuunnella.
En halua kuunnella. Täytyy mennä.
Minä soitan.
Hei, minä täällä.
Hei.
Kyllä, olen päättänyt.
Missä?
Selvä.
Hei.
Mitä?
- Näytät erilaiselta. - Niinkö?
Näytät erilaiselta. Hyvältä.
Ehkä se johtuu takistani. Minusta tuntui, että soitat.
- Menemmekö...? - Hyvä on.
Kiitos.
- Osaan laittaa kiinalaista ruokaa. - Lhanko totta?
Lhan totta. Käytän kuorrutukseen pannukakkutaikinaa.
Nyt sinä narraat.
Tätä ei voi millään voittaa.
- Lintu voittaa, sinä häviät. - Uskomatonta.
Yritä uudestaan.
No niin.
Epäreilua. Se aloittaa aina.
Arpokaa vuoro kolikolla.
Nähdään, kuka on ensimmäinen.
Se käskee pistää töpinäksi.
- Tuo on pakko valita. - Se voittaa taas.
Lintu voittaa.
Yritetään...
- Näytän yllättyneeltä. - Näytät upealta.
Kauhealtapas. Sinä näytät ainakin itseltäsi.
- Näyttääkö tämä minulta? - Näyttää.
- Näytänkö minä tältä? - Näytät.
Minä en näytä tältä.
Näytätpäs.
- Jessus sentään. - Kivoja kuvia.
Näytä.
Mitä? Ei mitään.
Shafferin rouva kuoli tänään.
Voi ei.
Mies oli paikalla. Pidin pikku puheeni.
Mies tuijotti minua.
He odottavat aina lisää sanoja.
Haluatko lähteä elokuviin?
En.
Menetkö huomenna kaupunkiin?
- Kuvaus on jo tehty. - Niinkö?
- Eikö hän maininnut siitä? - Ei.
Hän on vältellyt tätä kuuden kuukauden ajan.
Hänen pitää suostua suosittelemaamme ohitusleikkaukseen.
Minä juttelen hänelle.
Hän voi olla tokkurainen.
Haluan silti nähdä hänet.
Tri Gilmore. Hänen vaimonsa soittaa.
Ai niin.
Ei se mitään.
En jätä viestiä. Kiitos.
- Oletko kunnossa? - Olen.
- Varmastiko? - Kyllä.
- Tuo on Roosevelt Island. - Niin on.
- Mitä nyt? - Mitä?
Sinä mietit jotakin.
- Täältä se näyttää helpolta. - Mikä?
Kaikki.
- Haluatko mennä alas? - En.
Kyllä, minun on mentävä.
En olisi saanut soittaa. Anteeksi.
Isä on taas sairaalassa.
Siinä kaikki. Minä...
Hänet leikataan.
Ei tämä siitä johdu.
- Se johtuu tästä. - Mistä?
Minun on pakko mennä.
- Miksi? - Minä en voi jatkaa näin.
En tiedä, miksi soitin. En aikonut tehdä sitä. Anteeksi.
- Älä toistele tuota. - En halunnut nähdä sinua.
Älä sano noin.
Minulla on aviomies. Minulla on oma elämä.
Minulla on asioita, joita...
Minun täytyy hoitaa ne.
Minun on mentävä.
On mentävä.
Odota asemalla. Kello 17.45.
Yliopistolliseen sairaalaan.
Odotathan?
Kyllä minä sen tiedän.
Minä tiedän, mutta kukaan muu ei tunnu tietävän.
Olen väsynyt toistelemaan samaa asiaa.
Se on tässä pöydällä.
Mitä haluat minun muka tekevän?
En pysty puhumaan juuri nyt.
En pysty. En pysty!
Aion katkaista puhelun.
Taksi!
Sinä tulit.
En uskonut sinun tulevan.
Minä rakastan sinua.
Hei. Ruoka on kohta valmista.
Sillä ei ole kiirettä.
Jätin huomiset liput eteisen pöydälle.
- Mitkä liput? - Viet lapset katsomaan peliä.
- En pääse. - Mikset?
- No... - Unohditko?
- Joudun auttamaan Victoria. - Ei se haittaa.
- Hitto vie. - Ei se mitään.
Varoitin poikia tästä.
Älä huoli. Minä vien heidät.
- Anteeksi. - Menen mielelläni.
Minä jopa toivoin, että tässä kävisi näin.
Mikä hätänä?
Mietin Ed Laskya. He aikovat erota.
- Yllätys, yllätys. - Hän ei rakasta enää vaimoaan.
Eihän kukaan rakasta. Mitä uutta?
Niin. Menen sisälle.
Minä näytän...
...Eleanor Rooseveltilta.
Voi ei.
Voi taivas.
Mitä sinä teet?
- Hei. - Hei. Tulin takakautta.
Minä heräsin myöhään.
- En huomannut sinua. - Odotin etupuolella.
- Olisinpa tarkistanut. - Odotin pari minuuttia vain.
Mitä kuuluu?
Sinä näytät hyvältä.
- Mennäänkö? - Minne?
En tiedä. Haluatko purtavaa?
- Kyllä. - Onko nälkä?
Ei, mutta jos sinulla on...
Ei ole. Ajattelin sinua.
Voin ihan hyvin.
Kuule, minä...
- Jatka. - Minä vain...
Ajattelin asioita.
- Mitä? - Ehkä tämä ei olekaan hyvä idea.
Minä ajattelin ihan samaa.
- Niinkö? - Niin.
Miten olisin voinut soittaa?
- Minusta tuntui... - Tiedän.
Mennäänkö?
Tiedän yhden paikan.
Näyttää mukavalta.
- Täällä on pimeää. - Niin on.
Anteeksi.
En minä voi.
Anteeksi. En voi.
Seuraava asema on Dobbs Ferry.
Tapaammeko huomenna?
Mitä sitten tapahtuu?
Kerran vai kahdestiko viikossa?
Entä sen jälkeen?
Isi!
Mitä nyt?
Mitä?
Sairaalasta soitettiin tunti sitten.
Eikö olekin kaunis ilma?
En muista yhtään näin kaunista päivää.
Trainer, T-R-A-l-N-E-R. John Trainer.
Hän ei ole enää huoneessa 709.
Eikö?
Oletteko varma?
En, olen vain perhetuttu.
Kiitoksia.
Sillä Sinun on valtakunta,
voima ja kunnia iankaikkisesti.
Aamen.
Kaikkivaltias Jumala,
kaiken elävän Herra,
jonka ääni julisti taivaasta:
"Autuaita ovat ne, jotka kuolevat Herran omina."
Me rukoilemme Sinua,
jotta ne, jotka Jeesuksessa lepäävät,
saisivat runsaat siunauksesi,
jotta Sinun armosi heissä voisi täydelliseksi muuttua
Jeesuksen Kristuksen tulemuksessa.
Tule, rakas.
- Tule. - Ei! En halua!
- Mennään kotiin, Molly. - Ei! En voi!
- Rauhoitu, Molly! - Ei, älä.
Rauhoitu nyt, Molly!
Tule, kultaseni.
- Älä pitele minua. - Istu.
Älä koske minuun!
Yritä nyt rauhoittua! Kuuntele minua.
Sinä pärjäät, kuuletko? Rauhallisesti nyt.
Ajattelen häntä joka päivä.
Ennen nukahtamistani...
...ja heti herättyäni.
Puhelen hänestä itselleni.
Jopa silloin, kun puhun muille... tai sinulle.
Puhelen hänestä itselleni.
Brian luulee tämän johtuvan isän kuolemasta,
stressistä... ja kaikesta.
Hän pitää tätä hermoromahduksena, mutta minussa ei ole mitään vikaa.
Paitsi että rakastan häntä.
Kuule...
Tiedän, ettet hyväksy tätä. Minäkään en hyväksy.
Olen samaa mieltä, mutta se ei muuta tätä.
Meidän olisi pitänyt rakastella. Ehkä se olisi helpottanut.
Me kuulumme toisillemme,
vaikka emme päädykään yhteen.
Se tuntuu niin oikealta. Minusta tuntuu...
Kaikki muu on väärin.
Olen pahoillani.
- On myöhä. - Niin on.
- Olet varmasti uupunut. - Minua väsyttää.
- Säästin ruokaa. - On liian myöhä.
Ruoka on valmista. Istu. Kiva nähdä sinua.
- Nukkuvatko lapset? - Kyllä.
Juttelin Vicin kanssa ja sanoin lähteväni Houstoniin.
- No... sepä hyvä. - Sopiihan se sinulle?
Milloin lähdemme?
- Heti kun voimme. - Me kaikkiko?
Koulun vaihto on hankalaa.
Järjestämme sen jotenkin.
Haluatko meidät mukaan vai haluatko lähteä yksin?
Ei.
- Oletko varma? - Totta kai olen.
Minä en halua.
Mikä on vialla?
Tarkoitan meidän suhdettamme.
Mikä, Frank?
Ei mikään.
Voi luoja.
- Ei mikään. - Älä sano noin.
Kysyminen on tarpeeksi vaikeaa.
Luojan tähden, voisit ainakin...
...yrittää valehdella.
Minä en ole typerä. Älä sano "ei mikään".
En voi.
Antaa olla.
Lähdetään Houstoniin. Lähdetään koko porukka.
Tuskin maltan odottaa.
Tapasin junassa naisen.
En tiedä...
Mitään ei tapahtunut. Me emme...
Me emme koskaan...
Se on ohi, eikä mitään tapahtunut.
En tapaile häntä, eikä minulla ole suhdetta.
Se ei ollut sellaista.
Ei niin...
Se oli pahempaa, vai mitä?
Minä lähden parin viikon lomalle.
Otan lapset mukaan.
Me menemme äitini luo Denveriin.
Katsotaan sen jälkeen.
Olen pakannut ja valmiina.
Onko teillä ollut ikävä?
Miten niin ei? Minkälainen vastaus se on?
Miten isoäiti voi?
Halaa häntä puolestani.
Ei "palaa" vaan "halaa"!
Halaa!
Nähdään parin päivän päästä.
Rakastan sinua. Hei.
Hei. Odottelen taksia.
Kyllä.
Laitoin ne pois päältä.
Haluan kysyä yhtä asiaa, Ann.
Hyvä on. Hyvä on.
Soitan, kun pääsen perille.
Hei sitten. Kyllä, kyllä.
Hyvä on. Selvä.
Jos löydän sellaisen.
Jos löydän sen.
Okei. Hei sitten.
Vastaatko sinä, Brian?
Haloo.
Haloo. Haloo.
Olen. Hei.
Ei, minä vain... Olin menossa kylpyyn.
Missä sinä olet? Oletko kunnossa?
On minulla ikävä.
Onko?
Minulla on ikävä.
Niin minullakin.
Minä olen lähdössä pois.
Minä muutan Houstoniin. Lähden tänä iltana.
Lähden parin minuutin päästä.
Missä sinä olet?
Kotona.
Mitä sinulle kuuluu?
Huonoa.
Niin.
Kuule...
Miksi puhelimessa sanotaan "kuule"?
Mitä muutakaan voisi tehdä?
Haluan nähdä sinut. Voimmeko tavata ennen lähtöäni?
Tiedän, etten saisi soittaa.
Mitä? Ole kiltti...
Aikaa on vain pari minuuttia.
Minä en halua lähteä. Sammutan valoja, en tiedä...
Voisimmeko tavata?
Frank...
- Ai, sinä vastasit. - Tämä on minulle.
Voitko puhua?
Mitä? Voin minä.
Tule tänne.
Asun Bradleyn varrella.
Tiedät sen varmasti.
Osoite on 421 Bradley. Minä odotan.
Kuule...
Kiitos, kun soitit.
Toivottavasti kaikki sujuu hyvin.
Siinä kaikki.
Mitä tarkoitat?
Hyvästi.
Se on sitten tehty.
- Käyn hänen luonaan. - Mitä?
Hän muuttaa pois. En viivy kauan.
- Miksi teet näin? - Haluan hyvästellä hänet.
- Ole kiltti, Brian. - Kuuntele...
- Ole kiltti! - Hän on lähdössä.
- Se loppuu tähän! - Minun täytyy mennä.
- Hei. - Hei.
Nämä tulevat mukaan.
Tulen ihan kohta.
Haloo.
Onko Molly kotona?
- Kuka siellä? - Haluan puhua...
Älkää soittako tänne. Miksi soitatte?
Vaimoni ei halua puhua kanssanne. Hän nukkuu.
Tuliko selväksi? Oliko muuta?
Hyvää joulua!
- Hei, Lasky. - Tämä on uskomatonta.
- Mitä kuuluu? - Hienoa. Hyvää.
Asiat eivät ole hullummin.
Uskomatonta, että soitit. Mitä sinä täällä?
Tulin takaisin.
- Onko tämä samppanjaa? - Haluatko oluen?
- En. - Oletko varma?
- Mitä tässä juhlitaan? - Olen menossa naimisiin.
- Olen minä. - Milloin?
Kesäkuussa.
Jos saan eron siihen mennessä.
Sinusta tulee best man.
Tarkistan, pääsenkö. Talosta on tehty tarjous.
- Sehän hyvä. - Jonkun pitää...
...viedä asia loppuun.
- Hoituuko se, jos olen Houstonissa? - Kyllä.
Sehän hyvä.
Jäätkö Houstoniin pysyvästi?
No...
Entä Ann?
Juttu ei toiminut, joten hän palasi Denveriin.
Sepä ikävää.
No tuota...
Lapset ovat luonani.
Käymme hänen luonaan matkan varrella.
En tiedä...
- Palasitko talon takia? - Kyllä.
Kyllä.
Vai olet menossa naimisiin? Onnittelut.
Soitan Barbadokselta joka päivä, kunnes otat sen työpaikan.
- Etkä soita. - En soitakaan.
Etkö tulisi mukaan?
- En voi! - Hänellä on varmasti ystävä.
He käyvät yhdessä punttisalilla.
- Lopeta jo! - Mitä?
Älä järjestele treffejä.
Nyt on joulu. Mitä teet ihan itseksesi?
Minä pärjään.
Minunkin pitäisi jäädä kotiin.
En tiedä, miksi menen joka vuosi. Siellä on kurjaa.
Jos totta puhutaan...
Minä en pidä enää miehistä.
Lähetä postikortti.
Hei sitten.
Mennäänkö Lexin kautta?
Sama juttu joka puolella.
Minä jään tässä.
- Pidä vaihtorahat. - Kiitos.
Iso purjehduskirja
Jestas. Hei.
Mitä kuuluu?
- Säikäytit minut. - Ja minut.
- Niin. - Anteeksi.
Ei se mitään. Näytät hyvältä. Miten voit?
- Lhan hyvin. Entä sinä? - Hyvin.
Milloin palasit?
Pari viikkoa sitten.
- Sopivasti joululomalle. - Niin juuri.
- Mitä sinulle kuuluu? - Hyvää.
- Ajattelin sinua. - Se sujui hyvin.
Ajattelin sinua ja mietin, miten sinulla menee.
Ei aivan odotusten mukaisesti, mutta kyllä tämä tästä.
Niin.
Anteeksi, etten ehtinyt nähdä sinua.
Anteeksi, etten ehtinyt hyvästellä.
Ei se mitään.
Halusin, mutta... Yritin...
Ei sinun tarvitse selittää.
En minä selitäkään.
Minä en olisi saanut soittaa sinä iltana.
Minulla oli kurja olo.
Niin. Tietysti.
- Mitä kuuluu? Näytät upealta. - Minä... Hyvää.
- Entä perheelle? - Hyvää.
- Mike? - Entistä hankalampi.
Harmi.
- Entä Joe? - Hän kasvaa.
- Entä...? - Brianko? Hän voi hyvin.
Me olemme...
Hän voi hyvin.
No hyvä.
Hyvä.
On hauska nähdä taas.
- Minun pitää mennä. - Samaten. Pärjäile.
Varmasti. Sinä myös.
Hei.
Hyvää joulua.
Juna lähtee!
SubLand.info